Subtitles provider: Sibirski
"Na vrhuncu svoje moći Rimsko je carstvo bilo ogromno...
protežući se od pustinja Afrike do granica sjeverne Engleske.
Više od četvrtine svjetskog stanovništva živjelo je i umiralo...
pod vlašću cezara.
U zimu ljeta gospodnjega 180. dvanaestogodišnji pohod...
Marca Aurelija na barbarska plemena u Germaniji bližio se kraju.
Samo jedno, posljednje uporište stoji na putu rimskoj pobjedi...
i očekivanom miru diljem carstva."
"Germanija"
- Gospodine. - Generale.
Gospodine.
Mršavi su i gladni.
- Još ništa? - Nikakvog znaka.
- Koliko ima kako je otišao? - Skoro dva sata.
- Hoće li poći u bitku, gospodine? - Uskoro ćemo saznati.
Vojniče, zapovjedio sam ti da te katapulte pomakneš naprijed.
- Van dosega su. - Dobar je doseg.
- Opasnost po konjicu - Je prihvatljiva. Slažeš se?
Kažu ne.
Mirno! Mirno!
Ljudi trebaju shvatiti kada su pokoreni.
Bi li ti, Quintuse?
Bih li ja?
- Snaga i čast. - Snaga i čast.
Na moj znak pusti Paklenog.
Napuni katapulte.
Pješadija, postavi se za napad.
- Strijelci spremni. - Strijelci!
- Zadjeni! - Zadjeni!
Fratres!
Maximuse!
Za tri ću tjedna ubirati svoju ljetinu.
Zamišljaj gdje ćeš biti, i ostvarit će ti se.
Drži stroj! Drži se uz mene!
Ako se zatekneš sam...
kako jašeš kroz zelene poljane sa suncem na licu...
nemoj se brinuti.
Jer u Elizejskim si poljanama i već si mrtav!
Braćo...
ono što činimo za života...
odjekuje u vječnosti.
Vuci!
Vuci! Vuci!
Katapulti spremni!
Strijelci, zapali!
- Zapali! - Zapali!
Strijelci, nategni!
Odapni!
Dobro, ljudi, spremni!
Drži stroj!
Nategni! Odapni!
Puštaj! Puštaj!
Puni!
Drži stroj!
Nategni! Odapni!
Drži se uz mene!
Roma victor!
Misliš li da doista umire?
Umire već deset godina.
Da doista ne umire, ne bi poslao po nas.
Možda mu samo nedostajemo.
A senatori? Ne bi ih sazvao da
Mir, Commoduse.
Nakon dva tjedna na putu, od tvog neprekidnog spletkarenja me boli glava.
Donio je odluku.
Objavit će je.
Imenovat će mene.
Prvo što ću učiniti...
kada
bit će da mu iskažem počast igrama dostojnim njegovog veličanstva.
Za sada, prvo što ću ja učiniti je da odem u toplu kupelj.
Vaša visosti.
Izgleda da smo skoro stigli, gospodine.
- Gospodaru. - Gdje je lmperator?
Na fronti je, gospodaru. Tamo su već 19 dana.
Ranjenici još pristižu.
Mog konja.
Gospodaru.
Poljubac?
Još jednom si dokazao svoju vrijednost, Maximuse.
Nadajmo se posljednji put.
Nemamo se više protiv koga boriti, Veličanstvo.
Uvijek ostane netko protiv koga se ima boriti.
Kako da nagradim najvećeg rimskog generala?
Pustite me kući.
Ah. Kući.
Slave vas, Cezare.
To je za tebe, Maximuse. Tebe slave.
Jesam li je propustio? Jesam li propustio bitku?
Propustio si rat.
Čestitam, oče.
Žrtvovat ću stotinu bikova u čast tvog trijumfa.
Poštedi bikove.
Odaj počast Maximusu. On je dobio bitku.
- Generale. - Visosti.
Rim te pozdravlja, a ja te grlim kao brata.
Previše je vremena prošlo, stari prijatelju.
- Visosti. - Evo, oče.
Nasloni se na moju ruku.
Mislim da je vrijeme da odem.
I to mi je ponos Rima.
Veličanstvena bitka.
- Generale. - Još si živ?
- Još sam živ. - Bogovi moraju imati smisla za humor.
- Bogovi te moraju voljeti. - Valeriuse.
Natrag u kasarnu, generale? lli u Rim?
Kući. Mojoj ženi, sinu, žetvi.
Maximus zemljoradnik. Još mi je teško to zamisliti.
Znaš,Quintuse, zemlja se spere mnogo lakše od krvi.
- Evo ga. - Visosti.
Senator Gaius, Senator Falco.
Čuvaj se Gaiusa. Sipat će ti medeni napitak u uho...
i jednoga ćeš se dana probuditi i samo ćeš govoriti: "Republika, republika."
No, zašto ne? Rim je osnovan kao republika.
Da, a u republici Senat ima vlast.
Ali na senatora Gaiusa to, naravno, ne utječe..
Kakav je vaš stav, generale? lmperator ili Senat?
Vojnik ima tu prednost da može...
gledati neprijatelja u oči, generale.
Pa, uz podršku vojske, mogli biste biti politički vrlo jaki.
Upozorio sam te. Sada ću te spasiti. Ispričajte nas, senatori.
Maximuse.
Trebat će mi dobri ljudi poput tebe.
Kako vam mogu biti na usluzi, Visosti?
Ti si čovjek koji zna kako se zapovijeda.
Izdaš naređenja, naređenja se izvrše i bitka je dobijena.
A ovi senatori spletkare, rječkaju se, laskaju i obmanjuju.
Maximuse, prijatelju, moramo spasiti Rim od političara.
Mogu li računati na tebe kad dođe vrijeme?
Visosti, kad me vaš otac razriješi dužnosti, namjeravam se vratiti kući.
Kući? Pa, nitko to nije zaslužio više od tebe.
Nemoj se pretjerano opustiti. Mogao bih te ubrzo pozvati.
Lucilla je ovdje. Jesi li znao?
Nije te zaboravila.
A ti si sada važan čovjek.
Da si se samo rodila kao muškarac.
Kakav bi cezar bila!
Oče.
Bila bi jaka.
Pitam se bi li bila pravedna.
Bila bih onakva kakva si me učio da budem.
Kako si putovala?
Dugo. Neudobno. Zašto zam došla?
Trebam tvoju pomoć. Oko tvoga brata.
Naravno.
On te voli. Uvijek te je volio.
A...
sada će te trebati više no ikad.
Dosta politike.
Pretvarajmo se da si ti kćer koja me voli...
i da sam ja dobar otac.
Prija maštati o tome, zar ne?
Dobro jutro.
Trebaju mi još tri konja.
Dva! Tri!
Četiri!
Jedan! Dva!
Poslali ste po mene, Cezare?
- Cezare? - Ponovi mi, Maximuse.
Zašto smo ovdje?
Za slavu carstva, Veličanstvo.
Ah, da.
Ah, da, sjećam se.
Vidiš li onu mapu, Maximuse?
To je svijet koji sam ja stvorio.
Dvadeset pet godina...
osvajam, proljevam krv, širim carstvo.
Otkako sam postao cezar samo sam četiri godine proveo bez rata.
Četiri godine mira od dvadeset.
A za što?
Donio sam mač. Ništa više.
Cezare, vaš život
Molim te. Molim te ne zovi me tako.
Hodi. Molim te.
Dođi, sjedi.
Hajdemo sad razgovarati
vrlo jednostavno-kao muškarci.
Govori, Maximuse.
Pet tisuća mojih ljudi je napolju u ledenom blatu.
Od toga tri tisuće je okrvavljeno i isječeno.
Dvije tisuće nikada neće otići odavde.
Ne želim vjerovati da su se borili i umrli nizašto.
A što želiš vjerovati?
Borili su se za vas i za Rim.
A što je Rim, Maximuse?
Vidio sam dosta ostalog dijela svijeta.
Surov je, okrutan i mračan. Rim je svjetlost.
Pa ipak nikad nisi bio tamo.
Nisi vidio u što se pretvorio.
Ja umirem, Maximuse.
Kad čovjek vidi svoj kraj...
želi znati da je njegov život imao neku svrhu.
Kako će me svijet u budućnosti spominjati?
Hoće li me znati kao filozofa?
Ratnika?
Tiranina?
Ili ću biti imperator koji je Rimu vratio njegovu pravu prirodu.
Bio je jednom san koji se zvao Rim.
O njemu se moglo samo šaptati.
Ako bi bilo iole glasnije od šapata, nestao bi...
toliko je bio krhak.
I plašim se da neće preživjeti zimu.
Maximuse...
šapćimo sad...
zajedno, ti i ja.
Ti imaš sina.
Pričaj mi o svom domu.
Moja kuća je u brdima iznad Trujilla. Vrlo je jednostavna.
Ružičasti kamen koji se ugrije na suncu.
Povrtnjak koji danju miriše na trave...
a navečer na jasmin.
Izvan kapije je divovska topola.
Smokve, jabuke, kruške.
Zemlja, Marco crna. Crna kao kosa moje žene.
Grožđe na južnim obroncima, masline na sjevernim.
Divlji poniji se igraju blizu kuće. Draže mog sina. On želi biti poni.
-Znaš li kada si prošli put bio doma? -Ima dvije godine, 264 dana i ovo jutro.
Zavidim ti, Maximuse.
Imaš lijep dom. Vrijedi se za njega boriti.
Ima još jedna dužnost...
koju tražim da izvršiš prije no što odeš kući.
Što želiš da učinim, cezare?
Želim da poslije moje smrti ti postaneš namjesnik Rima.
Ovlastit ću te samo sa jednim ciljem
da vlast vratiš narodu Rima...
i okončaš korupciju koja ga je oslabila.
Prihvaćaš li ovu veliku čast koju sam ti ponudio?
Od sveg srca, ne.
Maximuse...
zato to moraš biti ti.
Ali svakako ima neki prefekt, senator...
netko tko poznaje grad, tko se razumije u njegovu politiku.
Ali tebe politika nije iskvarila.
- A Commodus? - Commodus nije moralan čovjek.
Ti to znaš još od svoje mladosti.
Commodus ne može vladati.
On ne smije vladati.
Ti si sin kakvog sam trebao imati.
Commodus će prihvatiti moju odluku.
On zna da ti je vojska odana.
Treba mi vremena, Veličanstvo.
Da.
Do zalaska sunca, nadam se da ćeš pristati.
A sad me zagrli kao sin.
I donesi starcu još jednu deku.
- Moj otac ti je sada sklon. - Gospo.
- Nije uvijek bilo tako. - Mnogo se toga mijenja.
Mnogo. Ne sve.
Maximuse, stani.
Da ti vidim lice.
- Izgledaš uzrujan. - Izgubio sam mnogo ljudi.
Što je moj otac htio od tebe?
Da mi poželi svako dobro prije no što odem kući.
Lažeš.
Uvijek sam znala kada lažeš jer nikad nisi bio dobar u tome.
- Nikad nisam stekao tvoju lagodnost. - Istina.
Ali nikada nisi ni morao.
Život je jednostavniji za vojnika.
Ili možda misliš da sam bez srca?
Mislim da imaš dara za preživljavanje.
Maximuse, stani.
Je li doista tako strašno što me ponovo vidiš?
Ne. Umoran sam od bitke.
Teško ti vidjeti kako mi je otac slab.
Commodus očekuje da će otac za koji dan objaviti tko će ga naslijediti.
Hoćeš li služiti mome bratu kao što si služio njegovom ocu?
Uvijek ću služiti Rimu.
Znaš...
još uvijek te spominjem u svojim molitvama.
O, da. Molim se.
- Hvala. - Čujem da imaš sina.
Da. Luciusa.
Skoro mu je osam godina.
I mom sinu je skoro osam.
Zahvaljujem ti za molitve.
Preci, molim vas uputite me.
Blažena majko, dođi mi sa željama bogova za moju budućnost.
Blaženi oče, čuvaj mi ženu i sina sa spremnim mačem.
Šapni im da živim samo za to da ih ponovo zagrlim.
Preci, slavim vas...
i pokušat ću živjeti dostojanstveno kako ste me učili.
Cicero.
Gospodine.
Nije ti teško obavljati svoju dužnost?
Ponekad činim ono što želim.
Sve ostalo vrijeme činim ono što moram.
Možda ipak nećemo moći kući.
Jesi li spreman izvršiti svoju dužnost prema Rimu?
Da, oče.
Nećeš biti imperator.
Tko će mudriji, stariji zauzeti moje mjesto?
Moja će vlast prijeći na Maximusa...
koji će je držati...
dok Senat ponovo ne bude spreman vladati.
Rim će opet biti republika.
- Maximus. - Da.
Moja te je odluka razočarala?
Jednom si mi pisao...
i nabrojao četiri glavne vrline.
Mudrost, pravednost...
odvažnost...
i umjerenost.
Dok sam čitao popis, znao sam da nemam niti jednu od njih.
Ali imam drugih vrlina, oče.
Slavoljublje.
To može biti vrlina kada te tjera da se ističeš.
Domišljatost. Odvažnost.
Možda ne na bojištu, ali...
postoje razne vrste odvažnosti.
Odanost porodici...
i tebi.
Ali nijedna od mojih vrlina nije bila na tvom popisu.
Čak i onda se činilo da me ne želiš za sina.
Pretjeruješ, Commoduse.
Proučavao sam lica bogova...
tražeći načina da ti ugodim, da budeš ponosan.
Jedna lijepa riječ...
jedan pravi zagrljaj...
da me pritisneš na grudi i čvrsto me stegneš...
bili bi mi na srcu kao sunce tisuću godina.
Što to kod mene toliko mrziš?
Jedino što sam ikada želio, Cezare...
je da pokažem da sam te vrijedan.
- Oče. - Commoduse.
Tvoj nedostatak kao sina...
moj je neuspjeh kao oca.
Hodi.
Oče.
Poklao bih cio svijet...
samo da si me volio!
Maximuse, lmperator te treba. Hitno je.
Tuguj sa mnom, brate. Naš veliki otac je mrtav.
Kako je umro?
Liječnici kažu da nije bilo bolno.
Izdahnuo je u snu.
Oče.
Tvoj imperator traži tvoju odanost, Maximuse.
Prihvati moju ruku.
Pružam je samo jednom.
Quintuse.
Pozdrav, Cezare.
Moram razgovarati sa senatorima. Treba mi njihov savjet.
Probudi Gaiusa i Falca.
- Mač. - Mač.
Maximuse, budi oprezan, molim te. To nije bilo razborito.
Razborito? lmperator je ubijen.
Imperator je umro prirodnom smrću.
- Zašto si naoružan, Quintuse? - Straža!
Ne opiri se, Maximuse.
Žao mi je. Cezar je rekao svoje.
Jašite do svitanja...
a onda ga pogubite.
Quintuse, pogledaj me. Pogledaj me!
Obećaj da ćeš se starati o mojoj porodici.
Sa porodicom ćeš se sresti u zagrobnom životu.
Klekni.
Blaženioče, čuvaj miženu isina.
Šapniim da živim samo za to da ih ponovo zagrlim.
Bar mi omogući čistu smrt.
Vojničku smrt.
Mraz, ponekad se od njega oštrica zalijepi.
Pretorijanče!
- Znaš li kada siprošliputbio doma? - Dvije godine, 264 dana iovojutro.
Blaženioče, čuvaj mi ženu isina sa spremnim mačem.
Šapniim da živim samo za to da ih opet zagrlim, jer sve ostaloje prah izrak.
Šapniim da živim samo za to da ih opetzagrlim...
jer sve ostaloje prah izrak.
Tata! Tata!
Nemoj umrijeti.
Srest ćeš ih opet.
Nejoš.
Ne. Očistit će je. Vidjet ćeš.
Nemoj umrijeti.
Bacit će te lavovima.
Oni vrijede više nego mi.
Je li ti sad bolje?
Čista je. Vidiš?
"Zucchabar Rimska provincija"
Proximo!
Stari prijatelju.
Svaki je dan odličan kad si ti tu...
ali danas je tvoj najsretniji dan.
One žirafe koje si mi prodao...
neće se pariti.
Samo hodaju okolo i jedu...
i neće se pariti.
Prodao si mi...
nastrane žirafe.
- Hoću da mi vratiš novac. - Nema šanse.
Dat ću ti odličnu cijenu.
Za što?
Jesi li vidio moju novu robu? Dođi ih vidjeti.
Jesu li neki od njih za borbu? Uskoro imam borbu.
Neki su dobri za borbu, drugi za umiranje.
Mislim da ti treba oboje.
Diži se.
Što si po zanimanju?
Bio sam lovac.
Kupio sam ga u rudniku soli u Kartagini.
Sjedi.
Znak legije.
- Dezerter. - Može biti. Ali koga briga?
- Španjolac je. - Uzet ću šest.
- Za jednu tisuću. - Jednu tisuću?
Samo Numiđanin vrijedi dvije tisuće.
Ovi robovi su odvratni.
Sve to dodaje aromu.
Čekaj, čekaj. Čekaj!
Mogu pregovarati.
Dat ću ti 2.000...
i četiri za životinje.
To je 5.000 za starog prijatelja.
Hajde! Koliko treba da uđem u sopstvenu kuću?
Ja sam Proximo.
Bit ću vam bliži narednih nekoliko dana...
koji će biti posljednji u vašim bijednim životima...
nego ona kuja od vaše majke koja vas je vrišteći donijela na ovaj svijet.
Nisam za vas dao dobre pare da biste mi pravili društvo.
Dao sam ih da bih zaradio na vašoj smrti.
I kao što je vaša majka bila prisutna na početku,
tako ću ja biti prisutan na kraju.
A kada umrete, a umrijet ćete...
vaš odlazak će biti uz zvuk
Gladjiatori...
ja vas pozdravljam.
- Crveni. - Crveni.
Žuti.
Dobro.
- Crveni. - Crveni.
Španjolče.
Dosta za sada!
Doći će njegovo vrijeme.
Sljedeći.
Španjolče.
Zašto se ne boriš?
Svi se moramo boriti.
Je li to znak tvojih bogova?
Neće li ih to razgnjeviti?
Bogovi su ti skloni.
Crveno je boja bogova.
Danas će ti trebati njihova pomo?.
Neki od vas misle da se nećete boriti...
a neki da se ne umijete boriti.
Svi to kažu...
dok se ne nađu tamo.
Slušajte.
Ubij! Ubij! Ubij!
Zarijte ovo drugome u meso.
Pljeskat će vam i obožavati vas zbog toga.
A vi
možda ćete ih početi voljeti...
zbog toga.
Na koncu...
svi smo mi mrtvi.
Nažalost, ne možemo birati način, ali...
možemo odlučiti kako ćemo se suočiti sa krajem...
da bi nas pamtili...
kao muškarce.
Vi lijevo, izbaci štitove!
Vi desno, isuci mačeve!
Ubij! Ubij! Ubij!
Stavi ih u parove crvenog za žutim.
Sljedeći!
Kreći!
- Odlazi! - Nama nikada nećeš vladati, Cezare!
Ulazi u Rim kao heroj osvajač. A što je osvojio?
Daj mu vremena, Gracchuse. Mlad je.
Mislim da bi mogao biti dobar.
Za Rim ili za tebe?
Idi svojoj majci, Luciuse. Ona bi to voljela.
Luciuse!
Majko!
Pozdrav, cezare.
Senatori.
Rim pozdravlja novog imperatora.
Visosti, vaši vjerni podanici vam žele dobrodošlicu.
Hvala, Falco.
A što se vjernih podanika tiče, nadam se da nisu bili preskupi.
- Cezare. - Gracchuse.
Čitav se Rim veseli tvom povratku, Cezare.
Ima mnogo toga čime se trebate pozabaviti.
Mir, molim! Mir!
Da vas uputimo, cezare, Senat je pripremio niz protokola...
da se počnete baviti mnogim problemima u gradu...
počev od osnovnih zdravstvenih mjera u grčkoj četvrti...
da se zaustavi kuga koja tamo već izbija.
Pa, ako Cezar
Zar ne vidiš, Gracchuse?
U tome i jest problem, zar ne?
Moj otac je sve svoje vrijeme provodio učeći...
nad knjigama mudrosti i filozofije.
Proveo je suton svog života čitajući svitke iz Senata.
A sve to vrijeme narod je bio zaboravljen.
Ali Senat jeste narod, Veličanstvo...
izabran iz naroda da govori u ime naroda.
Sumnjam da se mnogo naroda hrani tako dobro kao ti, Gracchuse...
ili ima tako krasne ljubavnice, Gaiuse.
Ja mislim da razumijem sopstveni narod.
Onda će Cezar možda biti tako dobar da nas poduči...
iz sopstvenog bogatog iskustva.
Ja to zovem ljubav.
Ja sam njihov otac.
Narod su moja djeca.
Privit ću ih na grudi i čvrsto ih zagrliti.
Veličanstvo, jeste li ikada zagrlili nekoga tko umire od kuge?
Ne, ali prekineš li me opet...
uvjeravam te da ti hoćeš.
Senatore, moj brat je vrlo umoran.
Ostavite svoj popis meni.
Cezar će učiniti sve što Rim zahtijeva.
Gospo, kao i uvijek...
vaš najtananiji mig sili na poslušnost.
Tko su oni da mene podučavaju?
Commoduse, Senat ima svoju namjenu.
Kakvu namjenu? Oni samo pričaju.
Trebali bismo biti...
samo ti i ja...
i Rim.
Ni ne pomišljaj na to.
Senat je oduvijek postojao.
Rim se promijenio.
Za vladanje carstvom treba imperator.
Naravno, ali ostavi narodu njegove
Iluzije?
Tradicije.
Rat moga oca protivu barbara
I sam je rekao: nije postigao ništa. Ali narod ga je volio.
Narod uvijek voli pobjede.
Zašto?
Nisu vidjeli bitke.
Što oni mare za Germaniju?
Oni mare za sjaj Rima.
Sjaj Rima.
A što je to?
To je ideja
veličanstvenost.
Veličanstvenost je vizija.
Točno. Vizija.
Zar ne shvaćaš, Lucilla?
Ja ću narodu dati viziju Rima, I on će me zbog toga voljeti.
I ubrzo će zaboraviti razvučene propovijedi šačice suhoparnih staraca.
Ja ću narodu dati najveću viziju u životu.
Bijelo i crveno vino da pijete i uživate!
Igre.
Stotinu i pedeset dana igara.
Pametniji je no što sam mislio.
Pametan.
Cio bi mu se Rim smijao...
da se ne plaši njegovih pretorijanaca.
Strah i divljenje moćan spoj.
Ti doista misliš da će narod to zavesti?
Ja mislim da on zna što je Rim.
Rim je ova rulja.
Izvedi im magiju, i odvratit ćeš im pažnju.
Oduzmi im slobodu , ali će i dalje urlati.
Žila kucavica Rima...
nije mramor Senata.
To je pijesak Colosseuma.
On će im prikazati smrt...
a oni će ga zbog toka obožavati.
Španjolac.
Ne zabavljate se?
Niste li zato ovdje?
Španjolac! Španjolac!
Što ti hoćeš?
Djevojku?
Dječaka?
Poslao si po mene.
Jesam.
Dobar si, Španjolče, ali ne jako dobar.
Mogao bi biti izvanredan.
Od mene se traži da ubijam, i ja ubijam.
To je dovoljno.
To je dovoljno za provincije, ali ne i za Rim.
Mladi imperator...
je organizirao niz spektakala...
u spomen na svog oca...
Marca Aurelija.
Meni je to zabavno...
pošto nas je upravo Marco Aurelije
mudri, sveznajući Marco Aurelije
ukinuo.
I tako, napokon, poslije pet godina životarenja...
po selima prepunim buha...
konačno se vraćamo tamo gdje pripadamo
u Colosseum.
O, Španjolče, treba da vidiš Colosseum.
pedeset tisuća Rimljana...
gleda svaki zamah tvoga mača...
zahtjevajući da zadaš smrotonosni udarac.
Tajac prije no što udariš...
i buka.
Jača.
Jača
kao nepogoda...
kao da si ti sam bog groma.
Bio si gladijator?
Jesam.
Izvojevao si slobodu?
Prije mnogo vremena imperator...
mi je uručio rudis.
To je običan drveni mač.
Simbol tvoje slobode.
Dodirnuo mi je rame i bio sam slobodan.
Znao si Marca Aurelija?
Nisam rekao da sam ga znao. Rekao sam da mi je jednom dodirnuo rame.
Pitao si me što želim.
I ja želim stati pred imperatora...
kao ti.
Tada me slušaj.
Uči od mene.
Nisam bio najbolji zbog toga što sam brzo ubijao.
Bio sam najbolji jer me je svjetina voljela.
Osvoji svjetinu...
i osvojit ćeš slobodu.
Osvojit ću svjetinu.
Dat ću im nešto što nikad prije nisu vidjeli.
Znači, Španjolče, ići ćemo skupa u Rim...
i doživjeti krvave avanture...
i ta će nas veličanstvena bludnica dojiti...
dok ne postanemo debeli i sretni i dok više ne budemo mogli sisati.
A onda...
kada dovoljno ljudi bude umrlo...
možda ćeš dobiti slobodu.
Evo. Koristi ovo.
Tamo je negdje
moj zavičaj...
moj dom.
Moja žena priprema hranu.
Kćerke nose vodu sa rijeke.
Hoću li ih ikada ponovo vidjeti?
Mislim da neću.
Vjeruješ li da ćeš ih ponovo vidjeti kad umreš?
Mislim da hoću.
Ali onda...
Umrijet ću uskoro.
One neće umrijeti još mnogo godina.
Morat ću čekati.
A čekao bi?
Naravno.
Znaš...
moja žena...
i sin...
me već čekaju.
Vidjet ćeš ih opet.
Ali ne još.
Ne još, osim ako
Ne još.
Tamo. Evo ga.
Van.
Hajde! Hajde! Van!
Drago mi je ponovo te vidjeti, stari prijatelju.
Donesi mi bogatstvo.
Jesi li ikada prije vidio nešto slično?
Nisam znao da čovjek može sagraditi takvo što.
Osvoji svjetinu.
Ulazi! Kreći!
Unutra!
Tako dobro spava jer je voljen.
Hodi, brate, kasno je.
Napraviću od Rima čudo za stoljeća.
To je ono što Gracchus i njegovi prijatelji ne razumiju.
Od svih mojih želja puca mi glava.
Commoduse, popij ovaj napitak.
Mislim da je skoro pravi momenat.
Mogao bih najaviti raspuštanje Senata...
na proslavi u čast našeg oca.
Misliš li da bih trebao?
Je li narod spreman?
Mislim da ti je sad potreban odmor.
Hoćeš li ostati sa mnom?
Još se plašiš mraka, brate?
Još.
Uvijek.
- Ostani noćas sa mnom. - Znaš da neću.
Tada me poljubi.
Spavaj, brate.
Hajde!
Uzmi me.
Dobro, dosta.
Imperator želi borbe, a ja ne želim žrtvovati svoje najbolje borce.
Svjetina želi borbe, i lmperator im daje borbe.
- A ti dobijaš bitku kod Kartagine. - Pokolj kod Kartagine.
Zašto ne odete do zatvora i pokupite sve prosjake i lopove?
Uradili smo to.
Ako želiš baciti najbolje gladjiatore u cijelom carstvu...
onda hoću dvostruku cijenu.
Dobit ćeš cijenu po svom ugovoru, ili ću ti poništiti ugovor.
To ti se ne sviđa?
Onda možeš otpuzati natrag u onu smrdljivu rupu iz koje si došao.
Cassiuse, molim te! Cassiuse!
Gladijatore, jesi li ti onaj kojeg zovu Spanjolac?
Da.
Rekli su mi da si gorostas.
Rekli su mi da možeš zdrobiti čovječju lobanju jednom rukom.
Čovječju? Ne.
Dječakovu.
- Imaju dobre konje u Španjolskoj? - Među najboljima.
Ovo je Argento...
a ovo je Scarto.
To si bili moji konji.
Oduzeli su mi ih.
Dopadaš mi se, Španjolče. Navijat ću za tebe.
- Dozvoljavaju ti da gledaš igre? - Moj ujak kaže da me to snaži.
- A što kaže tvoj otac? - Moj otac je mrtav.
Gospodaru Luciuse, vrijeme je.
Moram ići.
Zoveš se Lucius?
Lucius Varus, po ocu.
Spuštaj!
Claudije!
- Da? - Još štitova!
Kada lmperator uđe...
podignite oružje, pozdravite ga...
a zatim govorite skupa.
Gledajte u lmperatura...
i ne okrećite mu leđa.
Idite i umrite časno.
Pozdrav, moćni Cezare!
Cezar! Cezar! Cezar! Cezar!
Oni koji će umrijeti te pozdravljaju!
Danas...
posežemo u prošlost, u svetu davninu...
da vam prikažemo...
drugi pad moćne Kartagine!
U jalovoj ravnici Zama...
stajahu nepobjedive armije...
barbarina Hannibala.
Okrutni plaćenici i ratnici...
iz svih zvjerskih naroda...
Spremni na nemilosrdno...
pustošenje...
osvajanje.
Vašem je imperatoru...
zadovoljstvo predstaviti vam...
hordu barbara!
Je li neko ovdje bio u vojsci?
Da. Služio sam kod vas kod Vindobone.
Možeš mi pomoći.
Što god da izađe kroz ovu kapiju....
imamo veće šanse da preživimo ako surađujemo.
Razumijete li?
Ako se držimo zajedno, preživjet ćemo.
Imperator ima zadovoljstvo predstaviti vam legionare...
Scipija Africanusa!
Do smrti!
Ubij! Ubij! Ubij!
Drži se blizu!
Sabijmo se!
Poklopi kolone! Poklopi kolone!
- Ubrzo će svi tvoji ljudi biti ubijeni. - Nemate nikakve šanse.
Spoji štitove! Stojte kao jedan!
Izdrži!
Kao jedan!
Odlično!
Izdrži!
Spusti se! Spusti se!
Da!
Hagen!
Ova kolona na dvokolicu! Ova kolona ostaje sa mnom!
Brzo!
- Idi tamo! - Požuri!
Maximuse!
U jednu kolonu! U jednu kolonu!
Pobjeda!
Malo sam slab iz historije, Cassiuse...
ali ne bi li trebalo da barbari izgube bitku kod Kartagine?
Da, Veličanstvo.
Oprostite, Veličanstvo.
Ne, baš volim iznenađenja.
Tko je on?
Zovu ga Španjolac, Veličanstvo.
- Hoću ga upoznati. - Da, Veličanstvo.
Pozdrav barbarima!
Naprijed! Oružje pripravno!
Baci oružje.
Gladjiatore, lmperator te želi vidjeti.
Stojim na usluzi lmperatoru.
Diži se. Diži se.
Mislim da nikad nije bilo gladijatora ravna tebi.
A ovaj mladić, on tvrdi da si ti novi Hector. Ili bješe Hercules?
Zašto nam se junak ne otkrije i kaže nam svoje pravo ime?
Imaš ime?
Ime mi je Gladijator.
kako se usuđuješ okrenuti mi leđa?
Robe!
Skini kacigu i reci mi svoje ime.
Ime mi je Maximus Decimus Meridius...
Zapovjednik sjevernih armija...
general Felix legija...
odani sluga pravoga imperatora, Marca Aurelija...
otac ubijenog sina...
muž ubijene žene...
i osvjeta će biti moja, u ovom ili sljedećem životu.
Oružje!
Živi! Živi! Živi! Živi!
Straža, mirno!
Maximus! Maximus! Maximus! Maximus!
Zašto je još uvijek živ?
Ne znam.
Ne bi trebao biti živ.
To me srdi.
Strašno sam srdit.
Učinio sam što sam morao učiniti.
Da je bilo onako kako je otac želio, carstvo bi se raspalo.
Ti to shvaćaš?
Kako si se osjećala kad si ga vidjela?
Nisam ništa osjećala.
Duboko te je ranio, zar ne?
Ne dublje nego ja njega.
Slagali su me u Germaniji.
Rekli su mi da je mrtav.
Ako me lažu, ne uvažavaju me.
Ako me ne uvažavaju, kako me mogu voljeti?
Onda moraš dati legijama na znanje...
da njihova izdaja...
neće proći nekažnjeno.
Sirota moja sestro.
Ne bih ti htio biti neprijatelj.
Što ćeš učiniti?
Ovuda.
Bogate gospođe dobro plaćaju da ih zadovoljavaju najhrabriji borci.
Znao sam da će tvoj brat poslati ubojice.
Nisam znao da će poslati najboljeg što ima.
Maximuse, on ne zna.
Moja porodica je živa spaljena i razapeta na križ.
- Nisam znala ništa - Ne laži me!
Plakala sam za njima.
Kao što si plakala za svojim ocem? Kao što si plakala za svojim ocem?
Živim u tamnici straha od toga dana.
Ne smjeti žaliti ya svojim ocem zbog straha od svog brata.
Živjeti u strahu svakog trena u danu...
jer ti je sin prijestolonasljednik.
O, i te kako sam plakala.
Moj sin...
je bio nedužan.
I moj je.
Mora li i moj sin umrijeti prije no što mi povjeruješ?
Zar je važno vjerujem li ti ili ne?
Bogovi su te poštedjeli. Zar na shvaćaš?
Danas sam vidjela da je rob postao moćniji od rimskog imperatora.
Bogovi su me poštedjeli?
U njihovoj sam milosti i nemilosti, a jedina mi je moć da uveseljavam rulju.
To jeste mo?.
Ta rulja je Rim i dok Commodus upravlja njime, on upravlja svime.
Slušaj me.
Moj brat ima neprijatelje, većinom u Senatu.
Ali dokle god ga narod slijedi...
nitko se neće usuditi da mu se suprotstavi do tebe.
Protiv njega su, pa ipak ne čine ništa.
Ima nekoliko političara koji su svoj život posvetili Rimu.
Pogotovu jedan.
Ako mogu da ugovorim, hoćeš li se sastati sa njim?
Zar ne razumiješ?
Ja mogu umrijeti noćas u ovoj ćeliji, ili sutra u areni.
Ja sam rob!
Što ja uopće mogu promijeniti?
Taj čovjek želi ono što i ti želiš.
Onda neka on ubije Commodusa!
Nekoć sam poznavala jednog čovjeka...
plemenitog čovjeka, čovjeka od principa...
koji je volio mog oca...
i moj je otac volio njega.
Taj je čovjek dobro služio Rimu.
Taj čovjek više ne postoji.
Tvoj brat je dobro obavio posao.
Dopusti da ti pomognem.
Da...
možeš mi pomoći.
Zaboravi da si me ikad poznavala...
i ne dolazi više ovamo.
Straža! Gospođa je završila sa mnom.
Maximuse.
Komandovao si legijama? lzvojevao si mnoge pobjede?
U Germaniji?
U mnogim zemljama.
Generale!
Imaš slavno ime.
On mora ubiti tvoje ime prije no što ubije tebe.
Da, na drugom kraju.
- Senatore Gaiuse. - Zdravo.
Senatore Gracchuse.
Ne vidimo te da često uživaš u zadovoljstvima proste gomile.
Ja se ne pretvaram da sam čovjek iz naroda, senatore...
ali se trudim biti čovjek za narod.
Cezar! Cezar! Cezar! Cezar!
Rimski narode!
Četvrtog dana Antiokije...
možemo slaviti 64. dan igara.
A u svojoj veličanstvenoj dobroti...
Imperator se udostojio počastiti narod Rima...
povijesnom yavršnom borbom.
Poslije pet godina u mirovini, danas se vraća u Colosseum...
Cezaru je drago predstaviti vam...
jedinog nepobijeđenog šampiona...
u povijesti Rima...
Iegendarnog Tigrisa...
iz Galije!
On jako dobro zna kako se manipuliše ruljom.
Marco Aurelije je imao san koji se zvao Rim, Proximo.
To nije to. To nije to!
Marco Aurelije je mrtav, Maximuse.
Mi smrtnici smo samo sjene i prah.
Sjene i prah, Maximuse!
Kao predstavnik škole za obuku Antoniusa Proxima...
Cezar vam sa ponosom predstavlja...
Aeliusa Maximusa!
Prihvataju ga kao jednog od njih.
Rulja je prevrtljiva, brate. Zaboravit će ga za mjesec dana.
Ne, mnogo prije toga.
Dogovoreno je.
Oni koji će umrijeti te pozdravljaju.
Uz tebe smo, Maximuse!
Vuci! Vuci! Vuci!
Olabavi! Olabavi!
- Izvadi mu utrobu! - Ubij! Ubij!
Ubij! Ubij! Ubij! Ubij!
Ubij ga! Ubij ga!
Maximus milosrdni!
Straža, naprijed! U bateriju!
Što da radim sa tobom?
Ti prosto nećeš...
da umreš.
Jesmo li ti i ja toliko različiti?
Ti oduzimaš život kad moraš...
kao i ja.
Ja moram oduzeti samo još jedan život. Onda je gotovo.
Onda ga oduzmi sada.
Kažu mi da je tvoj sin...
cvilio kao djevojčica...
dok su ga prikivali na križ...
a da ti je žena...
stenjala kao kurva...
dok su je silovali...
opet i opet...
i opet.
Vrijeme da sebe veličaš će uskoro proći...
Visosti.
Generale!
- Generale! - Cicero!
- Gdje ste ulogoreni? - U Ostiji.
- Volimo te, Maximuse! - Slava pobjedniku!
Reci ljudima da im je general živ. Potraži me.
- Idi dalje! - Potraži me!
Čuju li te?
Tko?
Tvoja porodica, u zagrobnom životu.
Mome sinu...
kažem mu da ću ga uskoro opet vidjeti...
i da spusti pete kad jaše.
Mojoj ženi...
to se tebe ne tiče.
A sada vole Maximusa zbog njegovog milosrđa.
Zato ga ne mogu tek tako ubiti, inače ispadam još nemilosrdniji .
Sve to liči na jednu veliku noćnu moru.
On ti prkosi.
Svaka njegova pobjeda je izraz prkosa.
Rulja to uviđa, a isto tako i Senat.
Dok je on živ, oni su svakim danom sve smjeliji.
- Ubijte ga. - Ne.
Neću od njega napraviti mučenika.
Kažu mi da postoji...
neka morska zmija...
koja na veoma neobičan način privlači svoju žrtvu.
Legne na dnu oceana kao da je ranjena.
Neprijatelji joj se tada približe...
a ona i dalje leži sasvim mirno.
Njeni neprijatelji tada počnu da je grickaju...
a ona i dalje ostaje mirna.
Dakle...
mi ćemo mirno ležati...
i pustiti da nam neprijatelji priđu i grickaju.
Daj da se svaki senator prati.
Cicero, prijatelju stari. Mislio sam da te možda vidim posljednji put.
- Mislio sam da si mrtav. - Zamalo.
- Koliko su dugo ljudi u Ostiji? - Cijele zime.
- I kako izgledaju? - Debeli su i dosadno im je.
- Tko im komanduje? - Neki glupan iz Rima.
Kada mogu biti spremni za borbu?
Za tebe sutra.
Treba da uradiš nešto za mene.
Hodite vidjeti. Ako niste bili u areni, ovdje možete gledati predstavu.
Gorostas Maximus pobjeđuje našeg imperatora Commodusa.
Što da radimo? On prkosi svima.
Moj bože!
- Pobijedio ga je! On je poražen! - Prolaz! Prolaz!
Gospo. Služio sam vašem ocu kod Vindobone.
- Nazad. - Gospo.
Služio sam vašem ocu kod Vindobone.
Nazad!
I služio sam generalu Maximusu. Još uvijek mu služim.
Stani.
Udaljite se.
General javlja da će se sastati sa vašim političarem.
Za tvoju odanost, vojniče.
Hvala, gospo.
Ostavi nas.
Senatore Gracchuse.
Generale.
Nadam se da je to što sam danas došao ovamo dovoljan dokaz...
da mi možete vjerovati.
- Senat je uz vas? - Senat?
Da. Mogu govoriti u njihovo ime.
Možete li kupiti moju slobodu i prokrijumčariti me iz Rima?
Sa kojom svrhom?
Izvedite me van zidina grada.
Pripremite odmorne konje. da me odnesu u Ostiju.
Moja vojska je tamo ulogorena.
Do večeri drugoga dana, vratit ću se na čelu 5.000 ljudi.
Ali sve legije imaju nove zapovjednike...
odane Commodusu.
Neka me moji ljudi vide živa i vidjet ćete kome su odani.
To je ludost.
Sto godina nijedna rimska vojska nije ušla u grad.
Neću mijenjati jednu diktaturu za drugu!
Vrijeme polovičnih mjera i govora je prošlo, senatore.
A poslije vašeg veličanstvenog prevrata, što onda?
Povest ćete svojih 5.000 ratnika i otići?
Otići ću.
Vojnici će ostati radi vaše zaštite...
pod komandom Senata.
Znači...
kad cio Rim bude vaš, jednostavno ćete ga vratiti narodu?
Recite mi zašto.
Jer je to bila posljednja želja čovjeka na samrti.
Ja ću ubiti Commodusa.
Sudbinu Rima prepuštam vama.
Marco Aurelije vam je vjerovao.
Njegova kći vam vjeruje.
Ja ću vam vjerovati.
Ali imamo malo vremena.
Dajte mi dva dana...
i otkupit ću vam slobodu.
A vi
vi ostanite živi...
inače sam ja mrtav.
Sad moramo ići.
Neće uspjeti.
Imperator previše zna.
A za mene...
postaje opasno.
Bit ćeš isplaćen po mom povratku.
Dajem ti riječ.
Svoju riječ? A što ako se ne vratiš?
Proximo, sjećaš li se što znači imati povjerenja?
Povjerenja?
U koga da imam povjerenja?
- Ja ću ubiti Commodusa. - Zašto bih ja to htio?
On me je učinio bogatim.
Oh, ja
Znam da si ti čovjek od riječi, generale.
Znam da bi umro za čast.
Umro bi za Rim.
Umro bi za uspomenu na svoje pretke.
A ja, naprotiv,
ja sam zabavljač.
Straža!
Ubio je čovjeka koji te je oslobodio.
Pretorijanci, gospodaru.
Stoj!
Gdje si bila?
Poslao sam po tebe.
Molim te, brate.
Što te muči?
Da li Gracchus ima novog ljubavnika?
Ne znam.
Mislio sam da si se sastala sa njim.
On kuži svakoga kao trbušni tifus.
Radi zdravlja Rima Senatu treba pustiti krv.
I on će pustiti krv.
Vrlo brzo.
Ali ne noćas.
Sjećaš li se što je naš otac jednom rekao?
"San...
strašan san
to je život."
Misliš li da je to točno?
Ne znam.
Mislim da jest.
A ja ga samo s tobom mogu podijeliti.
Otvori usta.
Znaš da te volim.
I ja tebe volim.
Napolje. Izlazi!
Kreći!
Čestitam, generale.
Imaš vrlo ubjedljive prijatelje.
Moj je brat dao uhititi Gracchusa.
Ne usuđujemo se dulje čekati. Moramo krenuti noćas.
Proximo će doći u ponoć i odvesti te do kapije.
Tvoj sluga, Cicero, čekat će te tamo sa konjima.
Sve si to ti uradila?
Da.
Previše se izlažeš opasnosti.
Mnogo toga imam okajati.
Ništa ti ne moraš okajati.
Ti voliš svog sina. Jaka si zbog njega.
Dojadilo mi je da budem jaka.
Moj brat mrzi cio svijet, a tebe više od svih.
- Jer me je tvoj otac odabrao. - Ne.
Jer te je moj otac volio.
I jer sam te ja voljela.
Nekada davno.
Jesam li tada bila mnogo drugačija?
Više si se smijala.
Cijelog sam života bila usamljena...
osim s tobom.
Moram ići.
Da.
Evo ti! Evo ti!
I gotov si.
Nije li kasno da se igraš legionara?
Nisam legionar.
- Nisi legionar? - Ja sam gladijator.
Gladijator?
Gladijatori se bore samo na igrama.
Ne bi li radije bio veliki rimski ratnik poput Julija Cezara?
Ja sam Maximus, spasitelj Rima!
Spasitelj Rima?
A tko je to rekao?
Gdje je Lucius?
Kod lmperatora.
- Nije moguće. - Jeste.
Uzela ju je iz košare...
i priljubila na dojku, baš tu iznad srca.
Ugrizla ju je za dojku?
Da.
Znaš, Luciuse, katkada se dame iz kraljevske porodice...
ponašaju vrlo čudno i čine vrlo čudne stvari u ime ljubavi.
Ja mislim da je to glupo.
I ja.
Sestro, pridruži nam se.
Čitao sam dragom Luciusu.
- I ja sam čitao. - Da.
On je veoma pametan dječak. Jednoga će dana biti izvrstan imperator.
Čitali smo o velikom Marcu Antoniju i njegovim pustolovinama u Egiptu.
I kraljica se ubila zmijom.
A samo da čuješ što se dogodilo našim precima.
Budeš li jako dobar, sutra navečer ću ti ispričati priču o imperatoru Claudiju.
Izdali su ga...
oni koji su mu bili najbliži...
njegova krv.
Došaptavali su se po uglovima...
i izlazili kasno po noći...
i kovali zavjeru...
i kovali zavjeru.
Ali imperator Claudije je znao da nešto smjeraju.
Znao je da su marljivi kao pčele.
I jedne je večeri sjeo sa jednom od njih...
i pogledao je...
i rekao...
"Reci mi što to radiš...
marljiva pčelice...
ili ću uništiti one što su ti najdraži.
Gledaćeš kako se kupam u njihovoj krvi."
I imperator je bio ucviljen.
Pčelica ga je povrijedila dublje...
no što je itko ikada mogao.
Što misliš, što je poslije bilo, Lucijuse ?
Ne znam, ujače.
Pčelica mu je sve ispričala.
Otvori u ime lmperatora!
Proximo!
Otvori kapiju u ime lmperatora!
Otvori kapiju!
Otvori kapiju, Proximo.
Želiš li umrijeti, starče?
Evo.
Sve je spremno.
Izgleda da si izvojevao svoju slobodu.
Proximo, prijeti li ti opasnost da postaneš dobar čovjek?
- Juba. - Protivnici imperatora moraju umrijeti!
Otvori kapiju!
Vuci!
Idi! Napravi kolonu lijevo!
Treba mi samo nekoliko trenutaka, te ne budite nehajni prema svom životu.
Ako ne želite učestvovati u ovome, vratite se u ćelije.
Čekat ćemo te ovdje, Maximuse.
- Snaga i čast. - Idi.
Snaga i čast.
Nišani. Nategni lukove!
Sjene i prah.
Izvini.
Gotovo je.
A što sa mojim nećakom?
A što sa njegovom majkom?
Trebaju li oni dijeliti sudbinu njenog ljubavnika?
Ili trebam biti milosrdan?
Commodus milosrdni.
Lucius će sada biti kod mene.
A ako me njegova majka...
samo pogleda...
onako kako mi se ne dopada...
on će umrijeti.
Ako ona odluči...
biti plemenita...
i oduzme si život...
on će umrijeti.
A ti...
ti ćeš me voljeti...
kao što sam ja tebe volio.
Dat ćeš mi nasljednika...
čiste krvi...
tako da će Commodus i njegovo potomstvo...
vladati tisuću godina.
Nisam li milostiv?
Traže te.
General...
koji je postao rob.
Rob koji je postao gladijator.
Gladijator koji se suprotstavio imperatoru.
Izvanredna priča.
A sad narod želi znati kako se priča završava.
Zadovoljit će ih samo glasovita smrt.
A što je veličanstvenije...
no izazvati samoga imperatora u velikoj areni?
Borio bi se protiv mene?
Zašto ne?
Misliš li da se plašim?
Mislim da se cijelog života plašiš.
Za razliku od Maximusa nepobjedivog koji ne zna za strah?
Poznavao sam čovjeka koji je jednom rekao: "Smrt nam se svima smiješi.
Jedino što čovjek može je da uzvrati osmijeh."
Pitam se.
Je li se tvoj prijatelj nasmiješio sopstvenoj smrti?
To ti trebaš znati.
On je bio tvoj otac.
Volio si mog oca, znam...
ali i ja sam.
To nas čini braćom, zar ne?
Nasmiješi mi se sada, brate.
Stavite mu oklop. Sakrijte ranu.
Stani u krug!
Quintuse, mač.
Daj mi svoj mač.
Mač! Dajte mi mač!
Mačeve u korice.
Quintuse, oslobodi moje ljude.
Senator Gracchus će biti vraćen u službu.
Bio je jednom san koji se zvao Rim.
Ostvarit će se.
To su želje Marca Aurelija.
Oslobodite zatvorenike. Idite!
Lucius je bezbjedan.
Pođi im.
Kod kuće si.
Je li Rim vrijedan života jednog dobrog čovjeka?
Nekada smo u to vjerovali.
Učinite da ponovo vjerujemo.
Bio je vojnik Rima.
Odajte mu počast.
Tko će mi pomoći da ga ponesem?
Sada smo slobodni.
Srest ćemo se opet.
Ali ne još.
Ne još.
Subtitles provider: Sibirski